OLIVER TVIST
PAROHIJSKO PRIHVATILIŠTE
Gotovo je.
Ista stara priča. Nema venčanog prstena.
Laku noć.
Oliver Tvist je žudno plakao. Ali, da je znao
da će odrastati
u nežnoj milosti upravitelja, plakao bi još više.
Izvolite, g-dine. -Hvala vam, g-đo.
Dozvolite. -Hvala vam.
Hvala, g-dine.
Ovo je pravo zadovoljstvo.
Nemojte da vas uvredi ovo što ću vam reći. -Dugo ste pešačili.
Hoćete li nešto da popijete, g-dine Bambl? -Ništa, ništa.
Samo gutljajčić sa malo vode i kockom šećera. -Šta je to?
Neću da vas varam, gospodine.
To je džin.
Uvek čuvam malčice, da imam kada su deca bolesna.
Vi ste vrlo humana žena, g-đo Korni.
Neću zaboraviti da to pomenem odboru.
Pijem u vaše zdravlje.
Zaboravljamo na posao.
Dečak po imenu Oliver Tvist puni devet godina danas.
On je najgori dečak koga sam ikada videla.
Nije ni čudo.
Nikada nismo otkrili ko su mu roditelji.
Kako ste mu onda dali ime?
Ja sam ga smislio. -Vi, g-dine Bambl?
Sve sam ih ja krstio po alfabetnom redu.
Poslednji je bio na S. Nazvao sam ga Svabl.
A ovaj je na T: Tvist.
O, vi ste baš poetični.
Možda i jesam, g-đo Korni.
Sada, da vidimo dečaka.
Dolazi ovamo!
Pokloni se, gospodinu.
Poćićeš sa mnom, dečače.
Predstaviću te odboru.
Gospodo,
moje je mišljenje da se naše dobročinstvo shvata zdravo za gotovo.
Ovo prihvatilište je postalo mesto zabave siromašnih.
Dužnost nam je da stvari postavimo na svoje mesto.
Zaustavićemo to odmah.
Slučaj br. 6.
Pokloni se odboru.
Reci nam svoje ime, dečače.
Oliver Tvist.
Znaš li da ti je rođendan? -Ne, gospodine.
Dečak je zaostao.
Slušaj me dobro. Znaš li da si siroče?
Šta je to, g-dine? -Kažem vam da je idiot.
Znaš li da nemaš oca ni majke i da si odnegovan zahvaljujući ovoj parohiji.
Nadam se da se moliš svako veče.
Za ljude koji te hrane i brinu o tebi?
Sada ćeš da se obrazuješ i naučiš nečemu korisnom.
Sutra u 6 ujutro putuješ.
Bože, zahvaljujemo ti na jelu koje si nam podario.
Molim vas, gospodine, želim još.
Šta?
Tražio još?!!
"ZA 5 FUNTI DEČAK BILO KOM ZANATLIJI
KOME TREBA JAK, ZDRAV ŠEGRT (Samo poštene zanatlije neka se prijave)."
Dobro jutro, g-dine Bambl. -Dobro jutro.
Upravo sam uzeo mere dvaju žena koje su umrle noćas.
Kovčezi se isplate, g-dine Sauberi.
Vi se bogatite, g-dine Sauberi.
Plata koju mi odbor daje nije baš velika.
Kao ni kovčzi.
Ne poričem to. Ali, mora biti bar neke zarade, g-dine Bambl.
Kad smo već kod toga, da ne znate nekog kome treba dečak?
Jeftino ga dajemo, g-dine Sauberi.
Ja ću ga uzeti.
Skloni tu kapu sa očiju.
I drži glavu gore.
Recite g-dinu Sauberiju da je Bidl stigao. -Molim vas, uđite.
Vi ste , g-dine Bambl?
Ja lično, g-dine.
Evo, doveo sam dečaka.
Dakle, ovo je on? -Da, g-dine.
Ko je to? -Draga.
Ovo je dečak iz prihvatilišta o kome sam ti pričao.
Veoma je mali.
Jeste malo manji.
Mali je, ne može se poreći.
Ali, porašće.
Kako da ne, na našoj hrani i piću.
Vuci se niz stepenice, vrećo kostiju!
Šarlot!
Daj dečku malo hladnih ostataka od večere.
Pretpostavljam, da si ti novajlija?
Na kutiju, prljavko.
Znaš li ti ko sam ja?
Ja sam g-din Noa Klajpol.
Ja sam ti šef. Nemoj to da smetneš s uma.
Jesi li završio?
Onda, pođi sa mnom.
Spavaćeš u radnji, pretpostavljam da ti ne smeta.
Bilo kako bilo, nemaš drugog izbora.
Uzmi ovo.
Uđi ovde.
Lepo je ovo dete, zar ne?
Jeste, jeste. Jede dovoljno.
Nekakva tuga je u njegovim očima. To mi je jako interesantno.
Biće odlična figura u povorci.
Ne za sahrane odraslih,
ali za decu će biti odličan.
Biće to divan efekat.
Hoćete li kovčeg? Zvaću gazdaricu.
Hoću da vidim dečka.
Na poslu je.
Ko ste vi?
Ja sam poznavla njegovu mamu.
Negovala sam je kada je umrla.
Rekao sam vam da je na poslu.
Nemam puno vremena.
Moram ga videti.
Kako je večeras? -Prilično je slaba.
Nešto je muči.
A kada joj se bolovi stušaju, u retkim trenucima,
stalno ponavlja da ima nešto da poveri.
Hoće da vidi upraviteljicu.
Bolje je pozovite.
Upraviteljice, molim vas, stara Sali je na samrti.
Šta ja imam s tim Ne mogu da je oživim, zar ne?
Ona kaže da ima da kaže nešto što vi morate da čujete.
Neće umreti u miru dok vi ne dođete.
Je l` rekla još nešto? -Ni reč.
Hladna noć, zar ne? -Da, baš je hladno.
Ona neće još dugo.
Stavite svetlost na pod. Tako ga neće videti.
Neće još dugo, upraviteljice. Nikada ne traje dugo.
Tako je sa svima nama.
Priđite.
U istoj ovoj sobi, u istom ovom krevetu,
negovala sam jednom prelepu, mladu ženu.
Rodila je malog dečaka
i umrla.
Bolje bi postupali prema njemu da su znali.
Znali šta?
Bila je to godina... -Pusti godinu, šta je s njim?
A, on...
Ja znam...
Oterajte ih.
Odlazite!
Umrla je.
Šta je to bilo? -Ništa, baš ništa bitno.
Dođi, sedi pored vatre, Noa dragi. Olivere, zatvori ta vrata iza Noinih leđa.
Sačuvala sam ti parče slanine od gazdinog doručka.
Olivere, evo ti čaj i uzmi ove ostatke.
I požuri, jer hoću da paziš radnju.
Čuješ li?
Je l` čuješ?
Gde je tvoja majka?
Mrtva je. -Zbog čega?
Kažu da je umrla zbog slomljenog srca.
Ispričaj to Noi.
Neću.
Neću tebi. Ostavi moju mamu na miru.
Da je ostavim. Ne govori sa mnom tim tonom.
Tvoja mama je bila obična poleguša.
Šta si rekao?
Najobičnija poleguša!
Dobro je i što je umrla.
Ili bi je ukrotili na okrutan način
ili možda obesili.
Najverovatnije bi je obesili.
Zovi Bidla brzo.
Gde je taj mladi divljak?
Prepoznaješ li moj glas, Olivere? -Da.
I plašiš li ga se? I drhtiš li dok pričam sa tobom?
Dečak je sigurno lud!
Ne, to nije ludilo, to je od jela.
Da mu niste davali toliko da jede ništa od ovoga se ne bi desilo.
Šta se dešava?
Tvist je podivljao.
Hteo je da me ubije. -Zamalo da ubije g-đu.
Ti si fin dečak, zar ne?
Uvredio je moju mamu.
Po svemu sudeći, zaslužila je!
To je laž!
Ne štedi ga.
Na spavanje.
Dolazi iz grozne porodice, potpune nestabilne.
Njegova mama je došla ovamo kroz takve teškoće i muke
koje bi svaku drugu ženu ubile nedeljama ranije.
Primite moje zvanično izvinjenje.
"Oliver Tvist je otišao u London -taj veliki grad - i niko,
čak ni gospodin Bambl nije ga mogao naći tamo."
Ostaješ u Londonu?
Imaš li stan? -Ne.
Novac?
Gladan si? -Da.
Prati me!
Dođi ovamo.
Ko je to? -Novajlija.
Sačekaj ovde.
Želiš li ga?
Uđi.
Fagin, upoznaj mog prijatelja, Olivera Tvista.
Drago mi je.
Zar ne?
Odakle si ti?
Hodao sam sedam dana.
Sedam dana? -Veliki put, zar ne?
Znaš li šta su drotovi?
Ptičice.
Drot ti je policajac, dragi.
Dodžer(Šunjalo), skini kobasice sa vatre.
Mnogo džepnih maramica, a?
Spremne su za pranje.
Nadam se da si radio danas, Dodžer.
Naravno.
Dobar dečko.
I tri maramice.
Odličan radnik, zar ne, Olivere?
Da, g-dine.
I ti bi voleo da džepariš tako dobro kao Dodžer, zar ne?
Da, ako me naučite. -Hoćemo, hoćemo.
Na posao!
Pametnice moji psići.
Nikada me neće razočarati.
Zašto ti ne spavaš?!
Govori!!
Ne mogu više da spavam.
Šta si video? -Ništa, g-dine.
Nisi budan već sat vremana?
Ne, g-dine.
Der, der...
Samo sam pokušao da te malo uplašim.
Jesi li video one stvarčice? -Da.
To je moje, Oliver.
To je sve što imam za svoje stare dane.
Zovu me "tvrdica".
Mogu li malo da jedem?
Naravno.
Oni su na poslu.
Neka ti postanu uzori. Radi sve što i oni.
Prihvati njihov savet o svemu.
Posebno od mladog Dodžera. Biće on veliki čovek jednog dana.
Da li mi maramica viri iz džepa?
Ako možeš, uzmi je a da ne osetim.
Jesi li je uzeo?
Da. Evo je.
o, ti pametnjakoviću!
Evo ti šiling.
Ako ovako nastaviš, bićeš najveći čovek svog vremena.
Evo posla.
Zaustavite lopova!!!!
Je l` ovo dečak, g-dine?
Plašim se da jeste.
Plašite se? Tako mu i treba.
Jadničak, povredio se.
Ja sam to uradio, g-dine. Ja sam ga zaustavio.
Tresnuo sam ga pesnicom u usta.
Hajde ustaj!
Raščistite put.
Nemojte ga povrediti, policajče. -Neću, neću.
Tišina!
Hoćeš da i tebe uhapse?
Ne mogu da prestanem.
Šta li će Fagin da kaže?
Gde je Oliver?
Gde je?
Šta se desilo sa njim?
Govori ili ću te zadaviti!
Pusti me!
Drotovi su ga uhvatili. To se desilo!
Šta se dešava?
Sreća tvoja da si me promašio inače bih napravio lom.
Uđite, g-dine Sajks.
Nisam ja nikakav gospodin, znaš ti to.
Uđi ti smrdljivo šunjalo, što stojiš tu?
Ulazi!!!
Hoćeš piće, Bil?
Vodi računa da nije otrovno.
Šta ti smeraš?
Opet sređuješ dečake, a? Ti, vrećo matora!
Kanda ti je ponestalo humora, Bile. -Možda i jeste.
A i ti mi nisi mnogo veseo.
Šta je bilo?
U pitanju je novi dečak. Drotovi su ga uhvatili.
Bojim se da ne progovori i dovede nas u nevolju.
Kako zgodno.
Ocinkariće našeg Fagina.
Vidiš, ja se plašim da se neće zadovoljiti samo nama, već će se saznati i za druge.
Biće to gore po tebe nego po mene.
Zar ne, dragi?
Neko bi trebalo da ode da proveri šta se dešava u policiji.
Neko mora otići, Fagin.
Dobro ste se setili da otvorite.
O, Nensi, pametnice naša.
Nensi, ti ćeš ići, draga.
Gde? -Samo do policije.
Šta kažeš? -Nema šanse, Fagin.
Šta hoćeš da kažeš?
Zašto baš ja?
Tebe ne poznaje niko od njih.
Ja ne želim ni da me upoznaju. Tako da pre ne bih.
Ićiće ona, Fagin. -O, ne, neće, Fagin.
Nego šta nego će ići.
Tražim malog dečaka. -Ko ste vi?
Njegova sestra.
Morate sačekati. Slučaj je u toku.
Za šta je optužen ovaj dečak?
Krađa maramice.
Radije bih odustao od slučaja.
Tišina!!!
Ima li svedoka? -Ne.
Kako se zoveš?
Povređen je i plašim se da je jako bolestan.
O, da, kako da ne.
Hajde sada. Bez trikova.
Kako se zoveš?
Rekao je da se zove Tom Vajt.
Gde živi?
Gde može, svetlosti.
Molim vas, g-ospodine, dajte mi malo vode.
Prestani sa glupostima! Ne pravi budalu od mene!
Bojim se da je stvarno bolestan.
Ne dam se prevariti. Može i da padne ako hoće.
Kako ćete presuditi, g-dine?
Tišina, šta je ovo?!
Ja držim knjižaru. Sve sam video. To nije taj dečak.
Zašto niste došli pre?
Nisam mogao da nađem nikog da me menja u radnji.
Zakunite se onda.
Kada je slučaj završen jedan gospodin ga je odneo do kočija i odvezli su se.
Sigurno će nas odati, Fagine!!!
To li je taj dečak?
Lep je, zar ne?
Ne znam.
Ja poznajem samo dve sorte dečaka:
Bolešljivi dečaci i dečaci sa lopovskim njuškama.
A kojoj grupi on pripada?
Bolešljivoj!
Brojite li vi escajg noću?
Je l` ako jednog dana ne vidite da vam fale jedna do dve kašike na stolu,
ja ću pojesti svoj šešir.
Tvoj potez.
Odakle je došao? Ko je on, šta je?
Ako te taj dečak ne prevari, prijatelju,
poješću svoj šešir i tvoj, takođe.
Videćemo. -Nego šta ćemo.
Gde sam ja to?
Pssst, mališa. Moraš biti veoma tih.
Ili ćeš se opet razboleti. Bio si mnogo bolestan.
Lezi ponovo, polako.
Ozdravio je.
Jahao sam jutros sa Pedrom i bojim se da sam se prehladio.
Kako se ti osećaš, dragi?
Veoma sam srećan, g-dine.
Odlično!
Je l` jeo?
Daću mu lepu, toplu supicu.
Nekoliko čašica Portoa dobro bi mu došlo.
Zar ne, Tom Vajt?
Oliver, g-dine.
Oliver Vajt, dakle?
Ne, Oliver Tvist.
Zašto si rekao sudiji da se zoveš Vajt?
Nisam mu to rekao.
Greška, greška.
Evo tvoje supe. Moramo da te ojačamo.
Čim ozdraviš skroz,
moramo da popričamo.
Hvala vam puno, g-dine.
Nesposobnjakoviću, budalo jedna, lažovčino!!!
Dao sam ti ogromne pare da mi završiš posao!
NIsi mogao da sačuvaš jednog bezvrednog dečaka.
Bilo bi mi bolje da te nikada nisam ni upoznao.
Nasledstvo bi još uvek bilo moje.
Hoću li dobiti svoj novac!
Ne, dragi moj, ne.
Daću ti nadu.
Znaš li prihvatilište gde je dečak rođen?
Naravno, pratio sam ga odatle.
Onda se moraš vratiti.
Sutra je dva meseca od tad.
Kao da je godina.
Planiraš da hrčeš tu celi dan?
Planiram da sedim ovde koliko mi je volja.
I iako nisam hrkao,
hrkaću, zevati, kijati, smejati se ili plakati ako mi se to radi.
To je moj prerogativ.
Tvoj prerogativ!
Tako je.
Prerogativ muškarca je da komanduje.
A koji je onda prerogativ žene!?
Da sluša.
Što je trebalo tvoj nesrećni muž da te nauči.
Možda bi i sada bio živ da je to uradio.
Jadan čovek. -Ti, stoko!!!!
Samo se ti isplači.
Suze otvaraju brave, peru kontinente,
rekreiraju oči i smiruju temperament.
Zato se isplači.
Pričaj mi opet o svom prerogativu, ako se usuđuješ!
Ustaj, i odlazi odatle ili ću da ti uradim nešto još gore!!!!
Naravno, draga, naravno.
Vi ste bili Bidl, je l` tako?
Da, paroh Bidl.
A sada ste?
Upravitelj prihvatilišta.
Slušajte me, hoću neke informacije.
Setite se zime pre deset godina,
noć u prihvatilištu...
porođaj.
Rođen je dečak.
Rođeno je dosta dečaka.
Bio je šegrt kod lokalnog prodavca pogrebne opreme.
A, mislite na mladog Tvista.
Neću o njemu da slušam, intersuje me žena koja je negovala njegovu majku.
Gde je ona?
Umrla je prošle zime.
Bila je sa njom jedna žena dok je umirala.
Kako mogu da je nađem?
Samo preko mene.
Vredeće vam to.
Šta, ako sam vam platio ni za šta?
Onda ga uzmite natrag. Ja sam usamljena, nezaštićena žena.
Niste sami, draga, a ni nezaštićena.
Budalo, zauzdaj taj jezik!
Bolje mu odsecite jezik, ako ne ume da kaže nijednu pametnu.
Slušam vas.
Bili ste sa bolničarkom kad je umrla.
Nikog drugog nije bilo?
Zamolila me je da budemo same.
Pričala mi je o mladoj mami.
Negovala je u tom istom krevetu.
Šta je rekla?
Nije se još ohladila kada sam joj ga ukrala.
Šta si ukrala?
Jedinu stvar koju je imala.
Zlatnu.
Zlatnu. Nastavi!
Rekla mi je da ga čuvam.
Kako se zove dečak?
Nazvli su ga Oliver.
Rekla sam vam sve, zar ne?
Ne, ne! Požuri!
Pobegla je od svog oca.
Ja je trebalo da mu kažem....
Šta da mu kažeš?
Je l` rekla još nešto?
Lažete!
Nikada više nije progovorila.
Ali, se tada desilo... -Šta?
Parče papira. Šta je pisalo?
Potvrda od zalogodavca.
Bila je stara dva dana, tako da sam povukla zalog.
Gde je sada?
To je sve?
A šta ste očekivali?
Da.
Dođi unutra, operi ruke i daj da ti uredim tu kosu.
Zašto?
G-din Brauler želi da te vidi. Moraš biti čist i lep ko sunce.
Ima puno knjiga, zar ne?
Nikada nisam video toliko knjiga.
Bi li voleo da izrasteš u mudrog čoveka i pišeš knjige.
Pre bih voleo da ih pročitam.
Zar ne želiš da budeš pisac?
Pre bih bio prodavac knjiga.
Lepo rečeno, moj dečače. Vrlo lepo.
Slušaj me dobro.
Nećete vljda da me oterate, g-dine.
Ne, neću te oterati, osim ako mi ne daš razlog za to.
Nikada to neću uraditi, g-dine.
Osećam da ćemo ti i ja biti dobri prijatelji.
Imam poverenja u tebe, Oliver.
I osećam jaku potrebu da te upoznam.
A zašto, to ne znam ni sam.
Voliš li slike, Oliver?
Nisam siguran, g-dine.
To je portret.
Ona je jako lepa, g-dine.
Da, bila je jako lepa.
Ima li kolača uz čaj?
Šta je to? -Oliver Tvist.
Nemoj mi reći da je to dečak koji je imao groznicu.
To je gotovo. Dođi, da popričaš sa mojim mladim prijateljem.
Kako si dečko?
Mnogo bolje, hvala na pitanju.
Kada ćemo čuti nešto o tvojoj prošlosti, a?
Prvo ćemo da popijemo čaj.
Je l` to bio prodavac knjiga?
Zaustavite ga.
Imam nešto da pošaljem natrag. -Otišao je.
O, a baš sam hteo nešto da vratim večeras.
Pošalji Olivera. On će to bezbedno odneti sigurno.
Da. Dozvolite mi, g-dine, trčaću.
Idi, dečače.
Knjige su na stolici pored mog stola.
Vratiće se za 20minuta, najviše.
Stvarno mislite da će se vratiti?
Zar vi ne mislite? -Ne, ne verujem.
Dečak ima na sebi novo odelo,
set vrlo vrednih knjiga i pet funti u džepu.
Ako se ikada vrati, poješću svoj šešir.
Do viđenja.
Olivere! Ti, nevaljalko!
O moj mali bratić. Našla sam ga konačno.
Pusti me!
Okrutno derište! Polazi sa mnom!
Pobegao je pre oko mesec dana od svojih roditelja, vrednih, uglednih ljudi.
Nije tačno!
Udružio se sa lošim društvom i lopovima i skoro slomio majčino srce!
Pacovče jedno! -Nije tačno, ja nemam majku!
Vrati se kući, mali!
Ja živim u Pentonvilu. -Slušajte, kako je drzak i nevaljao!
Vraćaj se majci, psu jedan!
Ja ih ne poznajem!
A ove knjige? Opet si krao.
Dresiraću ja njega!
Tako je! Obradi ga dobro!
Hajde, mala lopužo.
Hej! Dajte neku svetlost!
Drago mi je da vidim kako lepo izgledaš, dragi.
Zašto se nisi najavio.
Napravili bi nešto toplo za večeru.
To je moje. -Ne, moje je, Bile.
Ti uzmi knjige.
Ako ne daš to meni i Nensi, vratiću dečaka.
Daj to ovamo.
Gde je? -To nije fer, zar ne, Nensi?
Fer ili ne, daj to ovamo, pohlepni, matori kosture!
Evo ti knjige, pa ih čitaj ako hoćeš.
Zadrži ga, Bil! Rastrgnuće ga!
I treba!
Skloni se ili ću te udariti!
Šta se desilo? -Ona je poludela!
Nije tačno, Fagin.
Onda se smiri.
E baš neću. Šta misliš o tome?
Dakle, hteo si da pobegneš?
Hteo si da nađeš pomoć.
Pozoveš policiju?
E, sad ćemo te bubice da ti izbijemo iz glave, mladi gospodine!
Imaš dečaka, šta još hoćeš? Ostavi ga!
Pusti ga, ili ću ja da dohvatim nekog od vas, pa makar me i obesili pre vremena!
Pametnija si nego ikada večeras.
Ponašaš se divno, draga.
Je l`? E, pa pazi da ne preteram, ti ćeš proći najgore, Fagin.
Šta hoćeš da kažeš?
Lep si mi ti prijatelj za jednog dečaka!
E, pa jesam, boga mi.
Žao mi je što sam ga i ugledala na ulici!
On je lopov, lažov i sve što ne valja, od večeras!
Zar to nije dovoljno za vas bogataše!?
Der, der, moramo biti civilizovani.
Civilizovani? S vama divljacima?!!
Da, zaslužuješ to od mene!
Krala sam za tebe dok sam bila dete još mlađe od njega.
I kradem za tebe sve od tada, zar ne?
To je za tvoje izdržavanje.
Da, jeste.
Da, moje izdržavanje...
na hladnoj, mokroj, prljavoj ulici!
A ti, bogatašu si me tu smestio davno
zarobio me tu, za vjek i vjekova,
noć i dan dok ne umrem!
Teško je izaći na kraj sa ženama, ali pametne su tako da ne možemo bez njih.
Dodžer, odvedi Olivera na spavanje.
Trebalo bi da skine ovo lepo odelo, zar ne? -Svakako.
Dodžer će ti dati drugo odelo, plašimo se da ti to neko ne ukrade slučajno.
Bojim se da se izgubio, g-dine.
Misliš, nikada nije ni stigao tamo?
To ti je mali prevarant!
Nemoguće!
Kako to misliš -nemoguće?
Vi stare žene ne verujete ni u šta osim
u šarlatane i romantične priče.
To je divno, zahvalno, nežno dete.
Poznajem decu, čuvam ih već 40 godina.
I ljudi koji ne mogu reći isto, ne bi trebalo o tome uopšte da pričaju.
To bi bilo sve, Bedvin.
Ako mi dozvoliš,
sipao bi nam po jedan šeri.
"NAGRADA NALAZAČU"
"POBEGAO JE ILI KIDNAPOVAN IZ SVOJE KUĆE U PENTONVILU
I NISMO OD TADA ČULI NIŠTA O NJEMU. NAGRADA ĆE BITI URUČENA SVAKOJ OSOBI
KOJA NAS BUDE ODVELA DO POMENUTOG OLIVERA TVISTA."
Zašto nam se ne pridružite, g-dine Fagin?
Šta mogu da učinim za vas?
Malo je kasno.
Hajde više, idiote!
Zar ne prepoznaješ đavola kada obuče sivi kaput?
Reč je o maloj krađi.
Šta s tim? -Znaš ti šta mi je na umu, zar ne, Nensi?
Ne, ne znamo.
I ne pričaj više u zagonetkama, jer ti gotovo uvek pričaš o nekakvoj pljački.
Pssst. Neko će čuti. -Neka čuju, baš me briga.
Samo sam oprezan, ništa više. Imam dečaka i možeš....
Šta je bilo?
Bojim se da bi mogla poludeti kao što je poludela nekoć.
Hajde, Fagin, reci mu da je u pitanju Oliver.
Ti si tako pametna, draga. Najbistrija cura koju sam ikada upoznao.
Jeste, pričao sam o Oliveru.
Vreme je da počne da bude od koristi. Osim toga, ostali su suviše veliki.
Jeste tanak i mali, ali ne.
Uradiće sve što želiš ako ga dobro zaplašiš.
Kada treba posao da se obavi?
Kada?
Sutra uveče.
Je l` sve dogovoreno oko donošenja plena ovamo? -Jeste.
A sada umukni i pripremi svoju kutijicu.
To je sve što treba da uradiš.
A sada nas ostavi na miru!!!!
Šta ima novo? -Ulazi.
Dozvolite mi da vam predstavim šarmantnu, mladu pevačicu,
koja nikada pre nije javno nastupala.
G-đica Lusi Vilou!
Ovo je jedini dokaz dečakovog identiteta.
Dakle, dokopaćemo se dečakovog novca konačno!
Sad možeš da uradiš sa njim šta hoćeš.
Uredi da ga uhapse.
Nek upozna sve zatvore u gradu. -Nije lako uvući ga u posao.
To je tvoj problem.
Ako, mada to nije verovatno, ali...
ako dođe do najgoreg...
To nije moja briga, Fagine. Ne tiče me se.
Napolje!
Jesi li budan? -Šta se dešava?
Slušaj me dobro!
Hoću da mi obaviš jedan vrlo diskretan posao.
Kakav? -Hoću da uhodiš jednu ženu.
Zašto? Zato...
Ni zbog čega.
Treba da mi kažeš gde ide, s kim se viđa i šta kaže i
da mi doneseš što više informacija možeš.
Ko je ona?
Jedna od naših.
Šta dobijam?
Ako radiš dobro...
gvineju.
Nisam ti nikad toliko dao za tako prijatan i lak posao.
Oružje za mene, Bil.
Odvrtka, fitilji, lampe... sve je tu?
Veži taj pajser.
Polako, on je opasan. Pazi.
Šta je to? -Dečak.
Jedan od dečaka g-dina Fagina? -Da.
Jako je hladno, Nensi draga. Hladnoća dopire do kostiju.
S tobom mora da je uvek hladno.
Dođi ovamo, dečače.
Znaš li šta je ovo? -Da.
Ako progovoriš ijednu reč kada izađemo na ulicu,
dobićeš metak u glavu bez upozorenja.
Dakle, ako se odlučuš da progovoriš,
bolje ti je da se odmah pomoliš.
A sad, požurimo. Već je dosta kasno.
Došli ste da mi kažete nešto o mom štićeniku?
Ne ovde, g-dine. Plašim se da govorim.
Dole, niz stepenice.
Zašto me dovodite na ovo mračno, zlokobno mesto?
Zato što ima ljudi koji bi me sigurno ubili da znaju da sam ovde večeras.
Mlada gospođice, ako imate ikakvu informaciju o dečaku,
Za ime boga, recite mi!
Da li poznajete Manksa?
Šta vi znate o njemu?
Imam li vaše obećanje da ćete tajnu strogo čuvati, g-dine?
Ne želim da cinkarim druge, jer ni oni mene neće.
Imam li vašu reč? -Da.
I niko nikada neće saznati kako ste saznali to što znate?
Nikada.
Pre nekog vremena, otprilike kad je Oliver otet od vas
videla sam tog Monksa prvi put.
Sledećeg dana videla sam ga ponovo...
Evo, postaraj se za ovo.
I učini što možeš više sa tim. Mnogo smo se namučili.
Zašto me tako gledaš?
Poludeo si!
Od onoga što ću ti reći poludećeš gore nego ja.
Govori brzo ili će Nensi misliti da sam se izgubio.
Izgubio? Ona je to već sredila u svojoj igri.
Reci bre više šta imaš da kažeš.
Pretpostavimo da taj dečak što leži tamo...
Pretpostavimo da nas on otkuca.
Prvo se iskrade da nađe prave ljude za tu svrhu,
a onda se sastane s njima na ulici.
Ne otet, nateran, zgrabljen i isporučen njima, već svojom voljom.
Pretpostavimo da uradi to, šta onda?
Razbio bih mu glavu.
A, šta ako bih ja to uradio, ja koji zna tako mnogo i ima mnogo da izgubi?
Prosuo bih ti mozak.
Bi? -Probaj me.
I svakog drugog bi...
Bez obzira, uradio bih isto.
Jadničak. Umoran je.
Umoran od uhođenja nje.
Nju je pratio, Bil.
O kome pričaš?
Dodžer, reci mi sve ponovo, samo za njega.
Šta da ti kažem?....
O Nensi.
Šta o njoj?
Pratio si je do Londonskog mosta
gde se našla sa gospodinom. -Da.
Gospodinom kod koga je svojevoljno otišla,
koji ju je zamolio da oda svoje drugove, što je i uradila.
Sve to je uradila. Sve mu je rekla.
Je l` tako?
Tako nekako.
Šta je rekla o dečaku?
Već sam ti rekao! -Ponovo!
Pitao ju je zašto nije povela dečaka sa sobom.
I šta je ona rekla?
Zato što je otišao na posao sa njim.
Šta još, nastavi!
Rekla je da će ga dovesti na most, sutra u podne.
Zašto?
Jer će on onda spavati. I rekla je....
Šta?
Da će mu dati neko piće da ga uspava.
Ne obraćaj mi se! Opasan sam!
Nemoj biti suviše nasilan, Bil!
Radi naše bezbednosti, Bil!
Ustaj!
To si ti, Bil.
Ja sam. Ustaj!
Ima dovoljno svetla za ono što ja moram da uradim.
Zašto me gledaš tako!?
Pričaj sa mnom! Šta sam uradila?!!
Praćena si noćas. Svaka reč koju si izgovorila je poznata.
Bila sam ti odana, kunem se. Pruži mi šansu!...
Bil...
Fagin je lagao, Bil.
Nisam ništa rekla.
Prevario te je.
Rekla je sve o nama.
Nisu je naterali,
već je to uradila svojevoljno.
Uveravam te u to...
Ubistvo! Brutalno ubistvo!
Rano, ovog jutra
mladu ženu je pretukao na mrtvo
Vilijam Sajks.
Svako ko može...
"Prvi put sam je sreo na mostu
tako što sam odgovorio na anonimono pismo.
Obećao sam da ne otkrivam imena njenih saradnika.
Ali, s obzirom na ovaj gnusni zločin, držim da ovo obećanje više ne važi.
"Traži se zbog ubistva: Vilijam Sajks"
"Traži se zbog otmice: Fagin"
"Traži se zbog prevare: Manks. Sledi nagrada."
Zaključajte vrata sa spoljašnje strane i dođite kada zazvonim.
Gde je moj unuk? -Unuk?
Upozoravam te da mi je poznata svaka reč
koju si razmenio sa svojim saradnicima-kriminalcima!
Je l` ovo trik da bi me razbaštinio?
Nemaš ti nikakvo nasledstvo. Kako i sam znaš, moja ćerka je imala dete.
I ti si taj koji je radi vlastite dobiti prikrio jedini dokaz njegovog postojanja.
Ne možeš ništa da dokažeš! Tvoja ćerka je pobegla i nije se više čulo za nju!
Kukavice! Lažovčino!
Gde je Oliver Tvist?
Ne znam ništa.
Videćemo.
Dobar dan, g-dine.
Kako ste?
Vodite ga! -Idiote.
Ostaje mi samo da vam kažem da nijedno od vas više nikada neće imati
posao od poverenja.
Možete ići sada.
Budalo!
Nadam se da me ova mala nesrećna okolnost
neće lišiti moje upravničke kancelarije.
Naravno da hoće. I smatrajte da ste dobro prošli.
Za sve je kriva g-đa Bambl, ona me je naterala.
Prisustvovali ste prodaji medaljona
i u očima zakona vi ste više krivi.
Jer, zakon pretpostavlja da je vaša žena delala po vašim uputstvima.
Ako zakon tako pretpostavlja, onda je zakon glupav.
Ako je to oko zakona, onda je zakon slep!
I najgore što mogu da poželim jeste da mu iskustvo otvori oči!
Sve je gotovo!
Panduri su svuda!
A sada, reci šta je novo?
Imaju Monksa.
A Sajksa?
Kažu da će biti uhvaćen noćas. Traže njegovog psa.
Budala!
Vodite ga!
Pas!
Ne ostavljaj nas u mraku.
Ko je?
Šta ćeš da uradiš? Da me prodaš ili da me pustiš unutra dok se sve ne završi?
U ovome smo zajedno, Fagin. Zaključaj.
Daj mi piće.
Hajde bre!
Zar vi ne pričate?
Zar me ne prepoznaješ, Dodžer?
Ne prilazi mi.
Ne plašim ga se.
Ako dođu ovde, odaću ga!
Šta ćeš da uradiš?
Dolazi ovamo!
Šta? -Stigli su.
Dajte taj sto!
Upomoć!
On je ovde!
U kraljevo ime!
Moramo preko krova.
Nećete me uhvatiti!
Ti ideš sa mnom.
Dajte mi konopac. Hajde!
Grom vas spalio!
Odakle vam pravo!?
Budi miran, mali.
Imaju Fagina!
Zakači konopac!
Sajks!
Vezuj to!
Zaveži taj konopac!
50 funti za čoveka koji spase dečaka!
Je l` sigurno?
Imamo dečaka.
Vratio se, g-dine.
Znala sam da hoće. http://www.divx-titlovi.com